ALCHIMISTUL

** p.144 ** ** „ ** Când toate zilele sunt egale înseamnă că oamenii au încetat să vadă lucrurile bune care au apărut în viaţa lor de câte ori soarele traversează bolta.” ** p.41 ** ** „E ** bine **să înveţi** că **în viaţă totul are un preţ.”** - Dar până atunci vreau să-ţi cer o favoare, a completat înţeleptul, întinzându-i băiatului o linguriţa în care a picurat doi stropi de untdelemn. În timp ce te plimbi, ţine linguriţa asta fără să laşi să curgă untdelemnul. Băiatul a început să urce şi să coboare scările palatului cu ochii aţintiţi în permanenţă asupra linguriţei. După două ore s-a prezentat din nou în faţa Înţeleptului. - Vasăzică, a întrebat Înţeleptul, ai văzut tapiseriile persane din sufragerie? Ai văzut grădina la crearea căreia a muncit zece ani Maestrul Grădinarilor? Ai văzut frumoasele pergamente din bibliotecă? Ruşinat, băiatul a mărturisit că nu văzuse nimic. Singura sa preocupare fusese să nu verse picăturile de untdelemn încredinţate de Înţelept. - Atunci întoarce-te şi priveşte minunile lumii mele, a spus Înţeleptul. Nu poţi avea încredere în cineva până nu-i cunoşti casa. ... Prezentându-se din nou în faţa Înteleptului, i-a relatat amănunţit tot ce văzuse. - Dar unde sunt cele două picături de untdelemn pe care ţi le-am încredinţat? a întrebat Înteleptul. Uitându-se la linguriţă, băiatul a observat că se vărsaseră. - E singurul sfat pe care ţi-l pot da, a grăit Înţeleptul Înţeleptilor. Taina Fericirii stă în a privi toate minunăţiile lumii şi a nu uita niciodată de cele două picături de untdelemn din linguriţă.” **p.152** „-Pe fiecare om de pe faţa pământului îl aşteaptă o comoară undeva, a spus inima lui. Noi, inimile, nu prea vorbim despre aceste comori, fiindcă oamenii nu mai vor să le găsească. Nu le vorbim despre ele decât copiilor. Pe urma lăsam viata să-l indrepte pe fiecare spre destinul său. Din păcate însă, puţini urmează drumul care este le trasat, adică //drumul// **Legendei Personale** şi al fericirii. Ei cred că lumea este ceva ameninţător - şi din cauza asta lumea chiar devine amenintatoare. Atunci, noi inimile, vorbim tot mai încet, dar nu tăcem niciodată, şi evitam ca spusele noastre să fie auzite: nu vrem ca oamenii să sufere fiindcă nu şi-au urmat inimile.” “Cu cât ajungi mai aproape de vis, cu atât **//Legenda Personală//** se transformă într-o adevărată raţiune de a trăi. ”  - Ciocul şoimului ia pietre din mine, răspunse deşertul. Ani în şir eu îi întreţin vânatul, cu puţina mea apă îl hrănesc, îi arăt unde este hrana. Şi într-o zi coboară şoimul din cer chiar atunci când simt mângâierea vânatului pe nisipurile mele. Şi-mi ia tot ce am crescut. - Dar pentru asta ai crescut vânatul, răspunse flăcăul. Pentru a-l hrăni pe şoim. Iar şoimul îl va hrăni pe om. Şi într-o bună zi, omul îţi va hrăni nisipurile şi vânatul va răsări din nou. Aşa se mişcă lumea. - Şi asta înseamnă iubire? - Asta e iubirea. Este ceea ce face plumbul să se transforme în aur; iar aurul, din nou, să se ascundă sub pământ.” ** p.142 ** ** „ ** ** Iubeşti ** pentru că iubeşti. Nu există niciun motiv pentru ca să iubeşti.”
 * p.32 **** „ ** Mereu îţi faci prieteni noi şi nici nu trebuie să stai cu ei zi de zi. Când ne vedem tot timpul cu aceleaşi persoane, ele ajung să facă până la urmă parte din viaţa noastră. Şi cum ele fac parte din viaţa noastră, **încep să vrea să ne-o schimbe**. Dacă nu eşti aşa cum vor, se enervează. Fiindcă toată lumea are o noţiune exactă despre cum trebuie să ne trăim viaţa. Şi nimeni nu ştie cum trebuie să-şi trăiască propria-i viaţă.”
 * p.36 **** „ ** Uneori e mai bine să stai cu oile, care tac şi-şi caută doar hrană şi apă. Sau să stai cu cărţile, care povestesc istorii de necrezut numai atunci când omul vrea să le asculte. Dar când vorbeşti cu oamenii, spun nişte lucruri de nu ştii ce să le răspunzi.”
 * p.38 **** „ ** Toţi oamenii la adolescenţă ştiu care este **legenda lor personală**. În acest moment al vieţii, totul este limpede, totul este posibil şi oamenii nu se tem să viseze şi să dorească ce le-ar plăcea să facă. Cu toate acestea, pe măsură ce timpul trece, o forţă misterioasă încearcă încet, încet să dovedească faptul că legenda personală este imposibil de realizat. **Sufletul lumii** se hrăneşte cu fericirea oamenilor, sau cu nefericirea, cu invidia, cu gelozia. Împlinirea **legendei personale** este singura îndatorire a oamenilor.
 * p.74 **** „ Nu **  vreau să mă schimb, fiindcă nu ştiu cum să mă schimb. Sunt deja foarte obişnuit cu mine însumi.”
 * p.70 **** „ ** Mi-e frică să-mi îndeplinesc **visul** şi pe urmă să nu mai am niciun **motiv să trăiesc.”**
 * p.151 **** „ ** Frica de a suferi e mai rea decât suferinţa însăşi. Nici o inimă n-a suferit când a plecat în căutarea visurilor sale, fiindcă orice clipă de căutare e o clipă de întâlnire cu Dumnezeu şi cu Veşnicia.”
 * p.162 **** „ ** Un singur lucru face visele imposibile: frica de eşec.”
 * p.93 ** „Nimeni nu se sperie de necunoscut (...) Ne temem doar să nu pierdem ce avem, fie vieţile, fie plantaţiile(...)”
 * p.47 **** „ ** Un negustor oarecare şi-a trimis fiul să afle **Taina Fericirii** de la cel mai învăţat dintre oameni. Băiatul a umblat patruzeci de zile prin deşert, până a ajuns la o cetate frumoasă, pe vârful unui munte. Acolo locuia înţeleptul pe care îl caută... Înţeleptul vorbea cu toata lumea şi a trebuit ca băiatul să aştepte două ore până să-i vină şi lui rândul. Înţeleptul a ascultat cu atenţie scopul vizitei lui, dar i-a spus că în momentul acela nu avea timp să-i explice Taina Fericirii. I-a sugerat să dea o raită prin palat şi să revină după două ore.
 * p.79 **** şi 135 „ ** Când îţi doreşti //ceva// cu adevărat, tot Universul conspiră pentru îndeplinirea **//visului//** tău.”
 * „ ** Ca să-l întâlnim pe Dumnezeu, e destul să privim în jurul nostru. În toate momentele vieţii noastre există lucruri care s-ar fi putut întâmpla, dar până la urmă nu s-au întâmplat. Există clipe magice care trec neobservate şi brusc //mâna Universului// ne schimbă destinul.”
 * „** Prezentul este sărbătoarea care trebuie trăită prin învăţămintele din trecut şi visurile din viitor.”
 * p.85 **** „ ** ... deciziile sunt doar un început. Când cineva lua o decizie, de fapt se cufundă într-un torent puternic, care ducea spre un loc pe care nici nu-l visase în momentul luării deciziei.”
 * p.87 **** „ ** - Totul în viaţă este un **semn**, a spus Englezul închizând revista din care citea. Universul e scris într-o limbă pe care toata lumea o înţelege, dar care a fost uitată. Eu caut acest Limbaj Universal, pe lângă alte lucruri. De asta mă aflu aici. Fiindcă trebuie să mă întâlnesc cu un om care cunoaşte Limbajul Universal. Un **Alchimist.**”
 * p.95-96 „ ** -Acesta e principiul care însufleţeşte toate lucrurile, a spus. În **Alchimi**e se numeşte **//Sufletul Lumii//**. Când doreşti ceva din toată inima, eşti mai aproape de **Sufletul Lumii**. E întotdeauna o forţă pozitivă.”
 * p.151 „ ** -Fiecare clipă de căutare e o clipă de regăsire, i-a spus băiatul inimii sale. Cât timp îmi căutam comoara, toate zilele erau zile luminoase, fiindcă ştiam că orice oră facea parte din visul de a o găsi. Pe când îmi cautam comoara, am descoperit în drum lucruri pe care n-aş fi visat niciodată săle întâlnesc dacă n-aş fi avut curajul să cutez lucruri imposibile pentru păstori.”
 * p.153 ** „Înainte să îndeplinească un vis, totdeauna **Sufletul lumii** hotărăşte să pună la încercare tot ce visătorul a învăţat pe parcurs. El face asta nu pentru că ştie mai multe, ci ca să putem, împreună cu visul nostru, să posedăm şi lecţiile pe care le-am învăţat urmând drumul către vis. Este momentul în care cea mai mare parte a oamenilor renunţă. Este ceea ce numim, în limbajul deşertului, **„**//să mori de sete când curmalii au apărut la orizont//**.”** O căutare începe întotdeauna cu **Norocul Începătorului.** Şi se termină totdeauna cu **Proba Cuceritorului.”**
 * p.166 **** „Iubire ** este atunci când şoimul zboară peste nisipurile tale (ale deşertului). Pentru el, tu eşti un câmp verde, de pe care nu s-a întors niciodata fără vânat. El îţi cunoaşte stâncile, dunele, munţii şi tu eşti generos cu el.
 * p.117 ** „Dunele se schimbă dupa vânt, dar deşertul rămâne acelaşi. Aşa va fi şi iubirea noastră.”
 * p.172 **** „Iubirea ** nu înseamnă să fii nemişcat precum deşertul, nici să cutreieri lumea precum vântul, nici să priveşti totul de la distanţă(...) Iubirea este forţa care transformă şi face ca Sufletul Lumii să fie mai bun. (...) am văzut că era o oglindă a tuturor fiinţelor şi îşi avea războaiele şi patimile lui. Noi suntem aceia care hrănim Sufletul Lumii, iar pământul pe care trăim va fi mai bun sau mai rău după cum noi vom fi mai buni sau mai răi. Aici intră în joc forţa iubirii, fiindcă atunci când iubim, vrem întotdeauna să fim mai buni decât suntem.”
 * p.163 **** „ ** Lumea este numai partea vizibilă a lui Dumnezeu. **Alchimia** înseamnă să aduci în plan material perfecţiunea spirituală.”
 * p.171 „Alchimia ** există (...) pentru ca fiecare om să-şi caute comoara şi s-o găsească şi pe urmă să vrea să fie mai bun decât până atunci. Plumbul îşi va îndeplini rolul său până ce lumea nu va mai avea nevoie de plumb; şi atunci el va trebui să se transforme în aur. Alchimiştii fac acest lucru. Arată că, de câte ori căutăm să fim mai buni decât suntem, totul în jurul nostru devine mai bun.”